![Claw.ru | Рефераты по радиоэлектронике | Розробка управляючого і операційног вузлів ЕОМ Claw.ru | Рефераты по радиоэлектронике | Розробка управляючого і операційног вузлів ЕОМ](/referatti/images/0/referatnatemu286.jpg)
Розробка управляючого і операційног вузлів ЕОМ
| Категория реферата: Рефераты по радиоэлектронике
| Теги реферата: сочинение рассказ, отчет по практике
| Добавил(а) на сайт: Каллиник.
Предыдущая страница реферата | 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 | Следующая страница реферата
На малюнку 4.4 входи ADAC(R, Q, 1 – 23) і ADSR(1 - 23) з’єднані з виходами
регістрів АС(R, Q, 1 –23) і SR(1 – 23) відповідно. На входи ADSR(R, Q)
сигнали з регістру SR звичайно не поступають. Замість цього при
необхідності на цих шинах формуються константи 0 або 1. Вхід С(23) на
якому повинен бути 0 є входом переносу для крайнього правого біту суматора.
Входи
ADD(R, Q, 1 – 23) являють біти суми, а виходи С(R, Q, 1 – 23) – переноси для всіх 26 однобітних повних суматорів. Схема паралельного суматора зображена на малюнку 4.5.
малюнок 4.5 (Чу стр. 134)
В алгоритмі ділення виконується перевірка однієї з спеціальних вихідних шин
паралельного суматора. Частина цих шин зв’язана з входами субрегістру
АС(M),
а друга – з входами субрегістру SR(M). Це і є виводи Z.
Оператор add2 виконує додавання значущих частин двох 26 – бітних двійкових
чисел; у цьому випадку вхідний перенос С(23) = 0. Його зручно
використовувати також при додаванні додаткового коду від’ємника з
зменшуваного (вілнімання); в такому випадку вхідний перенос С(23) = 1.
Таким чином, вхідний пернос розглядається як додатковий вхід паралельного
суматора; потрібна модифікація додавання описується оператором add2.
2.8.1.1 Ділення (Чу стр. 144 – 148)
При діленні чисел, представлених у форматі з фіксованою комою ділене знаходиться в касрегістрі, який додається з регістрів АС і MQ, а дільник – в регістрі SR; частка поміщається в регістр MQ, а залишок – в регістр AC.
Дільник після виконання операції залишається в регістрі SR; ділене в
касрегістрі губиться. Алгоритм ділення побудований на основі використання
методу порівняння. Його зручно розділити на дві частини: ініціалізація
(малюнок 4.11) і відповідно ділення (малюнок 4.12)
малюнок 4.11 (Чу стр. 144)
малюнок 4.12 (Чу стр. 145)
При ініціалізації перевіряється чи не буде переповнення, і визначається
знак частки. Переповнення при діленні визначається шляхом віднімання
діленого з дільника (субрегістри AC(M) і SR(M)). При відніманні до дільника
додають ділене з субрегістру AC(M) в оберненому коді. Якщо перевірка
показує, що значення на шині суми Z(Q) = 0 то з цього слідує, що ділене з
AC(M) більше або дорівнює дільнику з SR(M). При переповненні в регістр DVOV
засилається одиниця, і процес ділення завершується. Якщо ж перевірка
показує, що Z(Q) = 1, то процес ініціалізації продовжується і визначається
знак частки. Знак частки записується як нуль, якщо знакові біти AC(S) і
SR(S) співпадають; в іншому випадку в M(Q) засилається одиниця. Потім
проводиться запуск процесу ділення.
При діленні значення часткового залишку в субрегістрі AC(M) зберігається в
оберненому коді. Процес починається з засилки в регістр лічильника зсувів
SC константи 2310. Далі вміст касрегістру AC(M) – MQ(M) зсувається вліво на
один біт; одночасно біт MQ(1) інвертується і переміщується в біт AC(23) для
того, щоб частковий залишок в субрегістрі AC(M) залишався в оберненому
коді. Дільник з субрегістру SR(M) порівнюється з частковим залишком AC(M).
Якщо порівняння показує, що Z(Q) = 0, то це означає, що частковий залишок з
AC(M) більше дільника з SR(M) або дорівнює йому. В цьому випадку в біт
MQ(23) засилається одиниця і одночасно дільник з SR(M) додається до
часткового залишку з AC(M). Якщо ж Z(Q) = 1, то це означає, що дільник з
SR(M) більше часткового залишку AC(M); у цьому випадку пересилка і
додавання не відбуваються. Далі вміст лічильника зсувів SC зменшується на
одиницю і перевіряється на нуль. Якщо вміст SC 0, то алгоритм
продовжується до вичерпання SC. Далі частковий залишок в AC(M)
перетворюється в вихідне представлення шляхом інвертування всіх бітів. На
цьому процес ділення завершується.
Процедурний опис ділення:
Ділене = + 00001111 = + 1510,
Дільник = - 0011 = - 310,
Частка = - 0101 = - 510,
Залишок = + 0000 = 0.
AC(R, Q, M) ( 0 – 0 – AC(M)’;
IF (Z(Q) = 1) THEN (DVOV ( 1, GOTO C2);
IF (SR(S) = AC(S)) THEN (MQ(S) ( 0) ELSE (MQ(S) ( 1);
SC ( 35;
AC(M) – MQ(M) ( AC(2 – 35) – MQ(1)’ – MQ(2 – 35) – 0;
IF (Z(Q) = 0) THEN (MQ(35) ( 1, AC(R, Q, M) ( 0 – 0 – AC(M) add2
0 – 0 SR(M) – 0;
SC ( countdn SC;
IF (SC 0) THEN (GOTO C1);
AC(M) ( AC(M)’
END
2.8.1.2 Мікропрограми арифметичного пристрою
(Чу стр. 177)
Розглянемо тепер відповідність між управляючими сигналами і
мікроопераціями. Процес встановлення такої відповідності розпадається на
три етапи. На першому етапі вибираються управляючі сигнали для
ініціалізації роботи пристрою і запуску генераторів синхро- і управляючих
сигналів. Ця група сигналів генерується незалежно від мікропрограми. На
другому етапі проходить прив’язка мікрооперацій команд до одної або
декількох мікрокоманд, а на третьому встановлюється зв’язок між кожною
мікрооперацією, що зустрічається в мікропрограмі і управляючим сигналом для
неї. По результатам виконання двох цих результатів будується мікропрограма.
Мікропрограма ділення також додається з чотирьох мікрокоманд: D1, D2, D3,
D4. Мікрокоманда D1 пересилає адрес операнду з регістру K в адресний
регістр AD і витягує операнд з основної пам’яті.D2 – ініціалізаація; D3 -
ділення; D4 – завершення.
F ( CM(H),
AD ( K,
SR ( M(AD),
H ( countup H.
F ( CM(H),
AC(R, Q, M) ( 0 – 0 AC(M)’,
IF Z(Q) 1) THEN (DVOV ( 1, BR(1) ( 1)
ELSE (BR(2) ( 1),
IF (BR(2) = 1) THEN (MQ(S) ( SR(S) EXOR AC(S), SC ( 35),
IF(BR(1) = 1) THEN (H ( F(ADS))
ELSE (H ( countup H),
IF (BR(1) = 1) THEN (DO DSET),
BR ( 0.
F ( CM(H),
SC ( countdn SC,
AC(M) – MQ(M) ( AC(2 – 35) MQ(1)’ – MQ(2 – 35) – 0,
IF (Z(Q) 1) THEN (MQ(35) ( 1,
AC(R, Q, M) ( 0 – 0 – AC(M) add2 0 – 0 SR(M) – 0),
IF (SC = 0) THEN (H ( countup H).
F ( CM(H),
AC(M) ( AC(M)’,
H ( F(ADS),
DO SET.
2.8.2 Послідовний арифметичний пристрій
(Чу стр. 223 –228)
Арифметичний пристрій здатний виконувати додавання, віднімання, множення і
ділення. Ці арифметичні операції можуть виконуватись паралельно, послідовно
або змішаним способом. Парлельний арифметичний пристій складує всі цифри
двох чисел одночасно, в той час, як послідовний арифметичний пристрій може
виконувати додаваннядвох чисел цифра за цифрою при допомозі простого
суматора. Паралельний арифметичний пристрій виконує операції скорше, тоді
як послідовний арифметичний пристрій дешевше.
Тут описуєтсья послідовні двійково-десяткові арифметичні пристрої.
Послідовний двійково- арифметичний пристрій може виконувати додавання
одного або декількох бітів одночасно. Для його реалізації потрібно
однобітові
(або багатобітові) пристрої додавання-віднімання. Подібним чином пристрій
десяткової арифметики може додавати одну або декілька десяткових цифр
одночасно, і для його реалізації потрібно однорозрядні або багаторозрядні
десяткові суматори. Двійково- арифметичний пристрій використовує
однобітовий суматор-віднімач, а десятковий арифметичний пристрій
використовує однорозрядний десятковий суматор-віднімач.
2.8.2.1 Представлення чисел
В розглянутому арифметичному пристрою число має довжину 24 біта. Від’ємні
числа зображаються в доповнюючому коді. Формат числа показаний на малюнку
6.1. Двійкова кома розміщена між знаковим і старшим бітами; таким чином, число має дробову частину і зображено в двійковій формі.
|X0 |X1 |X2 |… |X22 |X23 |
Рекомендуем скачать другие рефераты по теме: диплом государственного образца, решебник 10 класс, сочинение 6 класс.
Категории:
Предыдущая страница реферата | 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 | Следующая страница реферата